Trainmaniak píše:HonzaM: Autor svoji odvahu poukázat na chyby navzdory absenci vlastního výtvoru vysvětlil tou restaurací, a já s ním musím souhlasit. To by pak filmoví kritici nemohli kritizovat, protože nic nenatočili, recenzenti knih mnohdy nic nenapsali a ve finále já bych také nemohl dělat recenze modelů a poukazovat na nedostatky, protože sám nic nevyrábím.
![Smile :-)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Zajímavé je, že v případě chvály většinou tento argument používán není. Thor to myslel bez jakéhokoli zlého úmyslu, nevidím důvod, proč by se kdokoli měl cítit dotčen. Já se necítím. Navíc nenapsal nic, co by nebyla pravda.
![Smile :-)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Motto:
"Děkuji Ti náčelníku že si se mě zastal!" (Varel Frištenský)
Tak já se teda přiznám: Někdy možná v roce 2002 - 2003 jsem si udělal na nějakém webhostingu své webovky o stavbě naprosto funkčně modelově věrného železničního přejezdu (variabilního, třeba i vícekolejného). Měj jsem návštěvnost zhruba přes 10 000 zájemců za tu několika máloletou existenci, než mi je bez varování smazali. Přesto se domnívám, že to nepostavil absolutně nikdo. Bylo to postaveno ze šuplíkových zásob tranzistorů a obyčejných součástek. Logika byla releová. Na tomto modelu jsem realizoval všechny možné požadované funkce, důležité pro modelovou věrnost jako ve skutečnosti. Samozřejmě zdaleka ne všechny funkce - např. přepálení hlavního vlákna červeného světla a jiné věci jsem neřešil už z toho důvodu, že ve výstražnících byly LEDky. Taky nemělo smysl z logických důvodů řešit přeražení závory řidičem - debilem. Přejezd samozřejmě nebylo možno ovládat šuntem kolejového obvodu atd. Měl jsem ošetřeno hlavně toto:
1. pomalý chod závor - žádné gilotiny - zvedání i klesání závor provedeno motorem
2. žádné pomocné doplňky - kontakty nebo zrcátka v kolejišti (poloha vlaku byla snímána optozávorami ukrytými u trati)
3. žádný dodatečný zásah do lokomotiv a vozů, mohlo se i couvat, dokonce za určitých podmínek i modelově posunovat v blízkosti stanice a to s automatickou činností PZZ, v případě potřeby se to řídilo prostě ručně
4. okamžitá anulace a zvedání závor započala ihned po průjezdu posledního vozidla vlaku
5. nezáleželo na délce vlaku - přejezd pracoval naprosto stejně, i když přes něj jel vlak o 20 vozech nebo jen motorák - viz anulace
6. možnost indikace na pultě výpravčího
7. možnost simulace výluky kterékoliv koleje včetně zhasnutí pozitivky - v další kolejích přejezd samozřejmě fungoval normálně
8. rozsvícení pozitivního (bílého) světla až po opuštění vzdalovacího úseku posledním vozem vlaku - opět nezávisle na délce vlaku
9. okamžitá reverzace pohonu závor v případě vstupu následného nebo jiného vlaku v další koleji do přibližovacího úseku (to je ta "past", která chytá řidiče - debily, výstraha končí až po zhasnutí červených světel, i kdyby byly závory již dávno nahoře!)
10. možnost resetu při jakékoliv náhodné nesprávné funkci
11. za určitých podmínek šel navázat na staniční zařízení mnoha různých zapojení
12. možnost ručního ovládání
13. model byl velmi variabilní - možnost vypuštění závor, vynechání pozitivky
14. mezní doba anulace - pokud zůstal po anulaci a zvednutí závor vlak ve vzdalovacím úseku příliš dlouho např. na zastávce, znovu se časovačem spustila výstraha a závory po nastaveném čase spadly. Po odjetí vlaku se přejezd sám uvedl do pohotovostního stavu včetně pozitivky. V podstatě to bylo napodobení řešení problematiky směrové pasti ve skutečném provozu
14. všechny časy byly nastavitelné - rychlost padání (alespoň 3 s) a zvlášť jiným trimrem rychlost zvedání (tam se mohlo dát i těch správných 6 s a vypadalo to fakt skvěle!), frekvence 60/min u červených světel, 40/min u bílých, předzváněcí doba co nejdelší, ale aspoň 3 s, mezní doba anulace dle libosti a možností daného kolejiště např. 10 - 15 s
15. přejezd byl plně banalizován - i na dvoukolejné či vícekolejné trati bylo možno jezdit oběma směry (i "proti srsti") a samozřejmě i souběžně
16. co nejlevnější a nejjednodušší konstrukce
Mnou zjištěné nedostatky:
1. nutnost obrovských časových kompromisů, jak jsem již několikrát uvedl
2. byl analogový
3. optozávory byly jednoduché - jen infra LED bez modulace, takže přijímače infra mohly být za určitých okolností ovlivněny okolním světlem - nutnost odstínění nebo lepší konstrukce
4. nemožnost detekce přetrženého vlaku - ale to snad nemá nikdo ani v digitálu
5. nemodelový neodpovídající zvuk pro některé případy - cinkaly mi tam v rytmu červených světel pouze zvonky jako u PZZ bez závor. Dnes by ale nebyl problém jednoduše připojit zvukový modul s věrným zvukem PZZ na hlavním tahu (nejnovější PZZ AŽD)
6. funkčnost dokázali ocenit pouze znalci problematiky - je-li tohle nedostatek...
Prototyp se mi někde ještě válí v jednokolejné verzi, fotky z konstrukce prototypu taky ještě snad mám. Návštěvníky mého webu jsem tehdy žádal, jestli se mezi nimi nenajde elektronik, který by byl schopen všechny tyto modelové požadavky naprogramovat do nějakého atmela či jiného brouka, ale nikdo se mi neozval. Po smazání mého návodu z webu nakonec došlo ke zrušení mého rozestavěného kolejiště především z důvodu chronického nedostatku místa. S odstupem času si myslím, že by to byl stejně megakýč, ikdych to všechno nakrásně dodělal. V šuplících se mi ještě práší na vozy a lokomotivy H0 zhruba za 50 000...
Takže možná že přece jen mám právo něco kritizovat...
Truck Thor